A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
BEVERLY HILLS ONKOLÓGIAI KÖZPONT
Ismered a gyász öt szakaszát?
A Keebler-Ross dolog?
Kübler.
Kübler. Keebler kekszmárka.
Igen, azt hiszem.
Szerinted hol tartasz?
Komolyan? Erről akarsz beszélni?
Gondoltam, ideillő téma.
A tagadásnál tartok.
- Látszik. - Jó, hogy egyetértesz.
Tudod, mikor Eileen meghalt, én képtelen voltam...
elfogadni.
Még a temetésen is úgy éreztem, az egész egy hiba,
és nemsoká besétál az ajtón.
Mi jön a tagadás után? Depresszió?
Nem, a harag.
Egy ponton elkezdesz az igazságtalanságán dühöngeni.
Az biztos, hogy nem fair.
Pont így.
Utána az alkudozás következik.
Istenért esedezel, leprások lábát mosod,
- túl sok borravalót adsz. - Aha...
Csak akkor jön a depresszió, amikor ennek is vége.
Nem szeretnél olvasni?
Kint hagytam a szemüvegem.
Akkor nézegesd a képeket!
Alan Thicke. Hű, ő is meghalt.
Tudod, ha belegondolsz, szerencsés vagy.
Nem érzem úgy magam.
Pedig az vagy! Pár éve
kemót vagy sugárzást kaptál volna.
Gyenge lennél, émelyegnél.
A hajad nagy csomókban hullana.
Igazán szánalomra méltó lenne.
De ezzel az immun-dologgal
úgy folytathatod, mintha nem lennél életveszélyben.
Kezdem érezni a haragot.
Igen. Ez haladás!
Elnézést.
Hé! A barátomnak 2:30-ra volt időpontja rákkezelésre.
Már 3:15 van!
Kit kell nyaggatnom, hogy segítsen?
És most jön a depresszió.
Lehet, így már történik valami.
14. FEJEZET: EGY LEBUKÁS ITT, EGY FELLÉPÉS OTT
Hogy érzed magad?
Jól vagyok.
Éhes vagy? Megálljunk enni valamit?
Nem, csak vigyél haza!
Oké.
Mikor csinálnak új CT-t?
Három hónap múlva.
Addig is a purgatóriumban vagy.
Igen.
Se nem itt, se nem ott.
Attól tartok, igen.
Két világ közt rekedve.
Mi az?
Csak eszembe jutott, mikor hererákom volt.
Miután kivették a jobb herém,
Eileen viccelődött, hogy a balt szereti.
Baloskának hívott?
Nem, a hálószobában Norman Koufax voltam.
Érted?
Mert balkezes.
Értem.
A sebességhatár 60, Norman. Mindenki megelőz.
Az ő bajuk.
Figyelj, kérnék egy szívességet.
Rendben. Mire...
Ne foglalkozz vele!
El kell mondanod a lányodnak.
Seggfej!
Dögölj meg, te jelentéktelen kis pöcs!
Jézus, ez honnan jött?
Fogalmam sincs.
Mit gondolsz?
Hogy mondjam el Mindynek?
Minek aggasszam?
Azért mondd el, mert így helyes!
Hát, én nem értek egyet.
Hát, tévedsz.
Miért fontos ez?
Várj!
Most meg udvarias vagy.
Ő barátságosan dudált, azokat honorálom.
Sandy, mikor kicsi voltam,
apám nagyon beteg lett, és senki sem mondta el, mi történik.
Mindent nagyon titkoltak. És mikor meghalt,
akkor sem kaptam őszinte választ senkitől.
Anyám, a nővéreim, nagynénik, nagybácsik. Senki nem beszélt.
A legtöbb, amit hallottam:
"Isten elvitte Aput, hogy nagypapával legyen."
Ez ilyen generáció volt.
Hülyeség ilyet mondani a gyereknek.
De nekem más, nem?
Az orvosok szerint legyőzöm.
Persze, hogy ezt mondták. Nem jelent semmit.
És visszatértem a tagadáshoz.
A titkolózás mérgező. Ne tartsd titokban, Sandy!
Oké, értem.
Ne tedd ezt Mindyvel!
- Azt mondtam, értem. - De érted is?
Fenébe, vadiúj a kocsi.
Nem tudom, hol a kihangosító.
A beszélő emberke.
Milyen emberke?
Ott, az emberke, az a fej!
Ó, itt!
- Halló! - Norman?
Madelyn?
Szia!
Szia! Épp Sandyvel vagyok a kocsiban.
Helló, Sandy!
Szia, Madelyn!
És mit csináltok?
Sandynek van egy kis tüdőrákja, de gondoskodunk róla.
- Jó ég! - Az istenért...
De ez titok, mert kemény fickó, és senki sem tudhatja.
Ó, Sandy, úgy sajnálom. Tehetek érted bármit?
Igen, békülj ki Normannal, hogy kevesebb ideje legyen rám!
Ez tényleg jó terv.
Lehetne ez a terv?
Tényleg beszélnünk kéne. Szabad vagy ma este?
Szabad, nagyon is szabad.
Tartsd, Madelyn! Picit lenémítalak,
hogy beszéljek Sandyvel.
Melyik a némítás?
A "némítás" feliratú.
Ó, igen. Tartsd, Madelyn!
Mit csinálsz? Épp békét akar kötni.
- Megígértem, hogy a Mussoba megyünk ma. - Ne aggódj! Bármikor mehetünk.
Úgy beszélsz, mintha rózsás lenne a jövőd.
Jézusom, Norman, ne szúrd ezt el!
- Rendben leszel? - Jól leszek!
Talán megfogadom a tanácsod, és...
Hogyhogy nem ütköztünk bele?
Nem tudom.
Van a kocsiban ütközésgátló rendszer?
Igen.
- Akkor működik. - Úgy tűnik.
Miféle idióta áll meg az utca közepén?
Aki észrevette, hogy piros.
Kinek az oldalán állsz?
Beszélj Madelynnel!
Tényleg! Halló?
Minden rendben?
Minden csodás. Mit szólsz egy vacsorához?
Jó lenne.
Sandy, nem baj, ha kölcsönveszem Normant?
A kölcsönvevés az azt jelenti, hogy vissza is hozod?
Attól tartok.
- Dögölj meg, te szarkupac! - Tessék?
Azt mondtam, mit szólsz este héthez?
Igen. Pontosan ezt mondta.
MUSSO & FRANK GRILLHÁZA
Ez a kedvenc részem. Figyeld!
Hosszú évek óta járok ide,
és még egyszer sem öntötte ki.
Édes istenem!
Szenzációs, nem?
Köszönjük, Alex.
- Igen, köszönjük. - Szívesen.
Milyen gyakran jársz ide?
Változó. Hetente öt-hat alkalommal.
Hű! Miért nem hétszer?
Hétfőn zárva vannak.
- Egészség! - Egészség!
Tehát...
Igen, tehát...
Ha most kidobsz, felezzük a számlát.
Csak fogd be, és hagyj beszélni!
Bocsi.
Oké, akkor mondom.
Szerettem a férjem, de nagyon ideges ember volt.
És állandóan tojáshéjakon lépkedtem.
Aztán, amikor beteg lett, én...
azt hittem, amiatt talán kicsit...
kedvesebb,
gyengédebb lesz, de...
csak még rosszabb lett.
Kész rémálom volt.
És mikor Phoebe-vel kiabáltam...
Megint tojáshéjakat éreztem magam alatt.
Én...
Nem tudnék... Nem fogok úgy élni tovább.
Megértem.
Nem tudom, mit mondjak.
Nem tartom magam dühös embernek,
de a munkahelyi becenevem a Sötétség Hercege volt.
Talán ez utal valamire.
Igen, talán. De ez csak munka,
hogy dühösen üvöltözzek, és megijesszem az embereket...
Elég jól bejött.
És Eileennek is bejött?
Nem.
Vennem kellett egy heverőt az irodába.
Sokszor aludtam ott. Az volt a búvóhelyem.
És a lányod?
Ő is tojáshéjakon járt a közelemben.
Akkor érted.
Igen. És tudom, hogy nem ígérhetem, hogy soha nem történik meg.
Ez probléma.
Igen.
Figyelj! Mi lenne, ha megegyeznénk,
hogy ha felemelem a hangom,
foghatsz egy újságpapír tekercset, és jól fejbe vághatsz vele?
- Mint egy rossz kutyát? - Pontosan.
Igazából mondhatod is, hogy "rossz kutya".
És vágjak oda?
Ne fájdalmasan.
Csak, hogy megijessz a zajjal. Abból már tudni fogom.
Jó kutya.
Vau!
- Helló, Sandy! - Helló!
Oké. Jól van.
Sandy!
Kösz, srácok.
Jó látni titeket. Jól van. Köszi. Minden rendben.
Haver!
Jól van. Rendben.
- Helló! - Szia.
- Sandy. - Helló!
Köszönöm.
Mi a fasz?
- Szia! - Szia!
Remélem, nem baj. Mindy azt mondta, várhatok itt.
Mire vársz itt?
A drámakurzusodra.
Beiratkoztál hozzám?
Igen. Mindy írt fel.
Azt mondta, ki kéne jönnöm.
- A könyvedet olvasom! - Igen, látom.
A negyedik fejezetnél tartok. "Ne játszd el a körülményeket!"
- Tetszik, visszafogott. - Köszi.
Hol van Mindy?
Azt nem tudom. Csak azt mondta, itt várjak.
Rendben. Hát...
Hogy vagy?
Jól. Erősnek érzem magam. Igen, kösz. Jól.
- Jól van. - Igen.
Minden oké.
Nem tudom, miért mondtam ezt. Utálom. "Minden oké."
Létezik, hogy "minden oké"?
De, úgy általánosságban... jól vagyok.
Inkább jól. És te?
Én is jól vagyok.
Akkor mi...
mindketten jól vagyunk.
"Légy jó, Johnny fiú!'
"Jó ég, Miss Molly."
"Jó rezgések."
"Maxwell House, jó az utolsó cseppig..."
Ez nem valami jó. Mindegy.
Milyen a nyugdíj?
Jó. Igen.
Megkaptam az üzeneted. Mi a helyzet?
Nem fontos. Az még várhat.
Komolyan? "Beszélnünk kell! Fontos."
Igen, de elintéztem a dolgot.
- Biztos? - Igen.
Készen állsz?
Még szép!
Egyébként mikor gimis voltam,
én vállaltam George szerepét az Our Townban.
- Komolyan? - Igen. Nem új nekem ez a dolog.
Köszönöm, Alex.
Szívesen.
Kérsz desszertet?
Talán. Mire gondoltál?
- Szereted a joghurtfagyit? - Igen.
Jó. Tudom is, hogy hova menjünk.
Nem gondoltam, hogy joghurtos vagy.
Nem vagyok. Utálom.
SANDY KOMINSKY DRÁMASTÚDIÓJA
Jude-dal választottunk egy jelenetet
a Két pasi meg egy kicsiből.
Ami a kettes csatornán ment, de most már a 348-ason.
Várjatok, egy perc!
A feladat klasszikus vígjáték volt, és a Két pasi meg egy kicsit hoztátok?
Igen.
Lehetett volna Oscar Wilde, George Bernard Shaw,
Neil Simon, Arisztophanész,
de a Két pasit hoztátok?
A nagymamámmal néztem régen.
Szerette a piszkos humorát.
Min ment az Arisztophanész?
Mindegy. Lássuk!
Én vagyok Alan, és ő Charlie.
Én is így osztanám ki.
Mi jobb az élő színháznál?
Én mondom, semmi.
Igaz?
Men, men, men, men, manly men, men, men
Men...
Tizenkét év után egyszerűen kidob!
Mi értelme volt az eskünek? "Míg a halál el nem választ."
Ki halt meg? Én nem, ő sem.
Hogy jutottál a házamba?
Charlie, a műkő alá rejtett kulcs csak úgy működik,
ha több kő közé teszed, és nem a lábtörlődre.
Bocsáss meg,
de ha a műkő a többi kő közt van,
lehetetlen megtalálni részegen.
Jó férj vagyok. Hűséges vagyok.
És ő?
- És ő mi? - Hűséges?
Ne légy nevetséges!
Judith nem is szeret szexelni.
Csak azt mondta, úgy érzi, megfullad.
És egyre csak ismételgette, hogy "megfulladok".
Mit jelent ez? Mondta már ezt neked nő?
Hát persze.
De olyan, aki szeret szexelni.
Jake! Ez tönkreteheti Jake-et!
Jake...
A fiam.
A tinik manapság egész összeszedettek.
Tíz éves.
Csak addig lennék itt, míg elsimul a dolog.
Maximum pár napig. Észhez fog térni.
Persze, épp ezt teszik a nők.
De aludhatsz a vendégszobában. Hozok ágyneműt.
Nem kell.
Hoztam sajátot.
Saját ágyneműt hoztál?
Szeretem az ágyneműm.
Oké. Jó éjt!
Várj!
Alig beszélgetünk egymással.
Miről beszélnél, Alan?
Nem tudom.
Kinevezett az év csontkovácsának
a San Fernando-völgyi Csontkovács Szervezet.
Jól van. Jó éjt!
Várj!
Veled mi újság?
Mi a helyzet?
Hát, Alan, nincs sok mesélnivalóm.
Tudod, sok pénzt keresek nagyon kevés munkával.
Gyönyörű nőkkel fekszem le, akik nem érzelegnek.
Jaguart vezetek.
A tengerparton élek.
És néha, a nap közepén, minden különösebb ok nélkül
készítek magamnak egy nagy kancsó magraritát.
És szundítok egyet a teraszon.
És függöny!
Bravó!
Jól van. Csodás koppintása volt a Furcsa Párnak.
Köszönjük.
Mielőtt kiveséznénk a jelenetet, lépjünk kicsit vissza,
és beszéljünk a vígjátékról, mint műfaj!
Üljetek le, srácok!
Mi választja el...
Ó, rendben.
Mi választja el a komédiát a drámától?
Van köztük különbség?
- Martin, várj egy percet! - Bocsi.
Kell-e, hogy mi, színészekként, különbséget tegyünk
a két műfaj között?
Az emberi lények sírnak, szeretnek,
félnek, nevetnek, dühöngnek.
Ezek közül melyik fontosabb,
melyik jobb kifejezőeszköz a többinél?
A válasz egyszerű.
Egyik sem. Egyformák.
Tehát a komédiát nem játsszuk el.
A drámát sem.
Az igazságot játsszuk.
Ha vígjátékban játszol, mondjuk sitcomban,
és van egy vicc a szövegben, nem a viccet játszod el.
A pillanat valóságát kell eljátszani.
Ha nevetni kell rajta, az meg fog történni magától.
Nem kell hozzá a segítséged. Sőt,
a legrosszabb, amit tehetsz, hogy rásegítesz.
Igen, Martin?
Mi van, ha rossz a vicc?
Az nem a te dolgod.
Színészként dolgozol, nem kritikusként.
Jó, de...
segíthetsz, hogy... érted,
mondjuk grimaszolhatsz, kiadhatsz egy vicces hangot, vagy...
rásegíthetsz!
- Nem. - Nem?
Ez nem fair.
Előléptették éjszakai műszakvezetővé.
- Komolyan? - Igen.
Nappal anonim gyűlésre jár,
éjjel joghurtot árul, büszke vagyok rá.
Következő lépés: kimenti a fiát a szcientológiából.
Következő!
- Helló! - Új vendéget hoztam.
- Madelyn! - Szia, Phoebe!
Mit adhatok?
Epreset szeretnék, az összes feltéttel.
Legyen kettő!
De legyen vaníliás, és csak M&M's-zel.
Phoebe, van mosdótok?
Hivatalosan nincs, de menj be azon az ajtón, és jobbra lesz!
Köszönöm.
Mindjárt jövök.
Nincs fény és papír sem,
szóval használd a telefont, és vidd ezt!
Szóval arra gondoltam, hogy vasárnap meglátogatnám anyát.
Szeretnél velem jönni?
A temetőbe mész?
Máshol van?
Nem, csak meglep. Azt hittem, nem foglalkoztat.
Na igen.
Úgy tűnik, mégis.
Jóvá kell tennem, hogy ilyen pocsék lánya voltam.
Hogy tervezed? Meghalt.
Nem tudom, apa. Csak...
megteszem, amit tanácsoltak, hogy józan maradjak.
Jól van.
Elmegyek veled.
Remek. Köszönöm!
És gratulálok, hogy újra együtt vagytok Madelynnel!
Szuper nő!
Igen, az.
Phoebe, én..
szeretnék bocsánatot kérni, hogy dühös voltam.
Mi?
Gyerekkorodban sokszor voltam dühös.
És mostantól megpróbálok dolgozni ezen.
Köszönöm.
Bocsánatkérés elfogadva.
Ennek örülök. Köszönöm.
És, kérlek...
ne hagyd le az M&M's-t!
Ez olyan klaró!
Gretchen, hagyd abba a klarózást!
Nem lesz népszerű.
És függöny!
Jó, szép munka!
Mielőtt végeznénk, szeretnék bemutatni egy új diákot.
Mindenki, ő Martin Schneider.
Jól van.
Martin, van egy hagyomány a Kominsky stúdióban.
Az újak kapnak pár percet, hogy meséljenek magukról.
Hogy miért vagy itt, vagy amiről szeretnél.
Oké.
Martin!
A színpadon.
Menjek le oda?
Jó ég...
Tényleg hagyomány?
Most már az.
Sziasztok!
Helló, diákok!
Amint hallottátok, a nevem Martin Schneider.
Azaz Martin Lester Schneider.
Ha színész leszek, talán a Martin Lestert használom majd.
Nem etnikai.
New Yorkban nőttem fel.
Syossetben, Long Islanden.
Gimis történelmet és angolt tanítottam Los Angelesben...
jó sokáig.
Nemrég nyugdíjba mentem, és...
beleszerettem Mindybe.
Nem tudom, hogy történt.
De hála istennek, hogy megtörtént!
És kész is vagyunk.
Ennyi.
Nem ennyi?
Én...
érdemes megemlíteni ezt is.
Nemrég volt egy szívrohamom..
ami...
rohadtul megijesztett, hogy őszinte legyek.
Azt hittem, meg fogok halni.
De mint látjátok, még itt vagyok.
És az őrületes dolog az...
hogy semmi sem változott.
Azt teszem, amit eddig is tettem.
Úgy teszek, mintha minden rendben lenne.
Minden oké lenne.
Pedig nem hiszem, hogy így van.
Pár hétnyi...
otthoni búslakodás után Mindy azt mondta:
Öltözz inkább fel,
csinálj valamit!
Azt kérdeztem: mit?
És azt mondta: ezt.
Tehát...
itt vagyok.
Egy drámakurzuson.
Ahelyett, hogy otthon ülnék, és azon tűnődnék, mire vittem az életben.
Mert nem tudom.
Nem tudom.
Függöny.
A feliratot fordította: Sáfrány Anna Viola